sbor Církve adventistů sedmého dne
Sobota 4.3.2017
„Bez mráčku jitro, od jehož jasu a vláhy se zelená země“ – tak vypadalo dnešní ráno. Že je jaro už cítit ve vzduchu, o tom svědčí první sněženky a jehnědy.
Sobotní školou nás provedl Petr Kimler. Podle množství připravené techniky nám bylo jasné, že dnešní průběh bude trošku netradiční. Naše očekávání se ale nenaplnila – hmota zvítězila nad duchem (pouze pro tentokrát), internetové připojení se nezdařilo, a tak jsme se všichni pokorně vrátili ke svým tištěným průvodcům studiem Bible. Zamýšleli jsme se nad tématem „Duch svatý a církev“.
„A usilovně hleďte zachovat jednotu Ducha, spojení svazkem pokoje. Jedno tělo a jeden Duch, k jedné naději jste byli povoláni. Jeden je Pán, jedna víra, jeden křest, jeden Bůh a Otec všech, který je nade všemi, skrze všechny působí a je ve všech.“ Ef 4,3.-6.
Církev je společenství lidí, kteří přijali Krista. Jde o duchovní společenství. Církev neexistuje a neroste díky našim evangelizačním aktivitám. Důvodem existence církve je to, co pro nás Bůh udělal a co pro nás dělá nyní prostřednictvím Ducha svatého.
„Jako vyvolení Boží, svatí a milovaní, oblečte milosrdný soucit, dobrotu, skromnost, pokoru a trpělivost. Snášejte se navzájem a odpouštějte si, má-likdo něco proti druhému. Jako Pán odpustil vám, odpouštějte i vy. Především však mějte lásku, která všechno spojuje k dokonalosti.“ Ko 3,12.-14.
Prostřednictvím Ducha svatého jsme sjednoceni se samotným Kristem, máme přístup k Bohu Otci. Ježíš je skálou, základem našeho spasení. Duch svatý působí v životě každého z nás. Ta vzniká specifické společenství víry – církev. Je třeba usilovat o jednotu společenství věřících, a to všemi možnými způsoby. Duch svatý nás sjednotil do jednoho těla. Všichni potřebujeme povzbuzení, podporu a pomoc druhých. Je nemožné, abychom naplnili Boží poslání sami. Proto Bůh zformoval církev. Následovat Krista znamená následovat ho ve společenství jiných věřících. Křest a církev jsou proto viditelnou součástí života věřícího.
Znamením, že se člověk postavil na stranu Otce, je křest. Je znamením skutečného pokání, ukřižování starého života a zrozením nového. Věřící člověk křtem slibuje, že bude věrný Bohu a jeho přikázáním.
Naše víra musí mít základy v Bibli. Ježíšova láska k nám a jeho vztah k Písmu jsou poutem, které nás spojuje. Duch svatý nás při čtení Bible nevede k pochybnostem, kritice, domýšlení různých záležitostí či zklamání. Naopak nás vede k pochopení a ocenění autority Písma.
Pokud existuje jeden Pán, pak existuje jen jedna víra, která vede ke křtu. Jen prostřednictvím radostné věrnosti Božímu slovu můžeme prožívat jednotu v církvi. Pokud nebudeme prožívat jednotu ve víře a ve věrouce, pak v církvi nebude jednota ani v souvislosti s misií.
Bůh může udělat mnohem více skrz malou skupinu lidí, kteří jsou sjednoceni ve svém odevzdání se Bohu, než prostřednictvím velké skupiny lidí, kteří jsou rozdělení a rozhádaní. Bůh může i dnes vykonat velké dílo, pokud mu všichni odevzdáme své životy a pokud se mu plně dáme k dispozici.
Jednota církve spočívá: v setrvávámí v učení apoštolů, ve společné bohoslužbě, ve společné modlitbě, ve společném chválení Boha, ve službě druhým, ve studiu Písma.
„Je to práce, které bychom se měli věnovat. Místo toho, abychom očekávali nějaké mimořádně vzrušující období, potřebujeme moudře využít současné příležitosti a dělat to, co je potřebné, aby lidé mohli být zachráněni. Místo toho, abychom řešili spekulace o času a obdobích, které má Pán ve své moci a neodhalil je lidem, měli bychom se podvolit vlivu Ducha svatého a plnit současné povinnosti – rozdávat těm, kteří touží po pravdě, chléb života, jenž nebude poskvrněn lidskými názory.“
Učitele sobotní školky se dnes stal Petr Chára. Děti se zamýšlely nad kresbami různých biblických příběhů, které měly následně převyprávět. Odměnou jim byla biblická osmisměrka.
Sobotní slovíčko Ivy Burešové připomnělo dětem, že je nutné střežit se toho, abychom patřili k těm, kteří sobě „si hromadí poklady, a nejsou bohatí v Bohu“. Hromaděním majetku zanedbáváme svou nesmrtelnou duši.
Kázáním nám posloužil bratr Jiří Veselý a volně navazovalo na téma probrané sobotní školou. Přepis najdete v archivu.
Komentáře uzavřeny.